NOGLE ÅR FØR LAMBERT-HJEMSØGELSEN
Hvem er det?
Hej. Mit navn er Quinn. Jeg ledte efter Elise.
Det er okay, Warren. Gå ovenpå.
Jeg er Elise.
Ih, hvor er jeg ked af at forstyrre sådan.
Claire Ortiskys mor gav mig dit navn.
Fru Ortisky. Emily. Undskyld, Emily Ortisky.
Ja, hun sagde, du arbejdede som synsk,
og at du var virkelig fantastisk ved jeres møde.
Jeg husker Emily.
Ja. Hun er skøn. Hun er virkelig rar.
Og hun sagde, hvor god du var.
Hun gav mit dit telefonnummer, men det virkede ikke.
Så jeg er ked af bare at dukke op sådan.
Det er okay.
Men hvis du søger en seance, udfører jeg dem desværre ikke længere.
- Jeg har penge. Jeg har 50 dollar med. - Nej, nej, nej. Det er ikke det, søde.
- Jeg kan bare ikke, jeg har travlt, så... - Okay.
Hvor kom du fra?
Whealan Park.
Det var langt.
Ja, men det betyder ikke noget. Jeg dukkede bare op.
Jeg er virkelig ked af at have spildt din tid.
Vil du ikke komme ind et øjeblik?
En god snak er aldrig spildt tid, ikke?
- Jeg elsker husets stil. Det er fedt. - Tak. Sid ned.
Tak.
Du er en kløgtig pige, Quinn.
- Det kommer an på, hvem du spørger. - Det er du. Du læser meget.
Du har mange bøger i din taske.
Ja. Ja. Jeg elsker at læse.
Hvorfor kom du helt hertil i dag?
Jeg ville tale med én, der ikke er her længere.
Hvem?
Min mor.
Hun døde for halvandet år siden.
Hun havde cancer.
Først fik hun brystcancer, så fik hun en mastektomi,
men det besluttede sig at blive og sætte sig i hendes lunger.
Så man kan vel sige, at det ville være hos hende,
ligesom alle andre ville.
Fortæl mig om hende.
Hun var fantastisk.
Hun kunne altid tale med mine venner.
Gud, hvor hun elskede gammel musik, vinylplader og den slags,
og hun ville altid tale med mig.
Som om...
Undskyld.
Nej, nej. Det er okay.
Det er, som om...
Som om jeg nogle gange kan mærke hende omkring mig.
Om aftenen på mit værelse
eller jeg sover, og noget vækker mig.
Eller, du ved, jeg finder ting på sære steder.
Jeg finder for eksempel min dagbog et sært sted.
Jeg ved ikke.
- Det er vel ret skørt. - Ikke for mig.
Du har prøvet at kontakte din mor på egen hånd, har du ikke?
Jo. Jo. Jo, jeg har...
Jeg har bedt hende tale til mig, men hun gør det aldrig.
Det er derfor, jeg kom.
Forstår du? Jeg må spørge hende om noget.
Jeg ved, hvordan det er.
Okay. Du må give mig et øjeblik, og jeg kan intet love.
Her, tag nogle af mine penge.
Nej. Jeg har forladt branchen. Hvis jeg tager imod dem, er jeg i den igen.
Normalt ville vi gøre dette i mit seanceværelse.
Hvad er din mors navn?
Lily. Lily Brenner.
Lily Brenner.
Jeg kalder og prøver at få kontakt til Lily Brenner.
Lily, hvis du kan høre mig, så tal til mig.
Lily.
Er du derude?
- Jeg kan høre nogen. - Er det min mor?
Nej, det er ikke din mor.
Gå din vej.
Gå din vej. Gå din vej.
Undskyld.
Der er en grund til, jeg måtte holde op.
Der er andre, der gør dette. Du må finde en af dem.
Du klarer dig, Quinn.
Men tag mit råd,
forsøg ikke at kontakte din mor på egen hånd igen.
Du må være meget forsigtig.
Hvis du kalder på én af de døde,
kan de alle høre dig.
Er du der?
Mor?
Er du der?
I dag? Nej. I dag? Nej, det tror jeg ikke. Nej.
Ved du hvad?
Hvad jeg mener, er, at jeg ikke kan være to steder på én gang.
Ja, men der skal trækkes strøm i hele bygningen.
Dem, der gjorde det først, kludrede i det.
Det er en hel dags ekstraarbejde for mig.
Det ved du, ikke?
Vent lige, Bill.
Der er ingen mad. Handlede du ikke ind?
- Jo, det gjorde jeg. - Hvad købte du så?
- Jeg mener, hvad er "quinoa"? - Quinoa.
Bill? Jo, selvfølgelig, jeg ringer til ham.
Jeg må have reservedelen. Hæng på, Bill.
- Hvad laver du? - Jeg tager et billede.
- Hvorfor? - Far, det er til min blog.
Intet af det du sagde, gav mening.
Det skulle det heller ikke.
Okay. Så lad være med at blogge det? Bare spis det.
Det er en flot T-shirt.
Du er sær. Du er sådan en sær person.
Ingen er interesseret i, hvad du får til morgenmad.
Gider du gøre din bror klar til skole, tak?
ADVARSEL HOLD TRE METERS AFSTAND
- Alex. Alex! - Hvad?
- Kom nu. Stå op. Gør dig klar til skole. - Det er jeg.
Gud, hvor her stinker. Kom nu, stå op.
Okay, fint. Jeg siger det til far.
Jøsses! Kan du lige vente lidt? Jeg var ved...
- Kom ud med dig! Ud! Ud! - Rør mig ikke!
QUINNS Dagbog
"Jeg glemmer det aldrig.
"Går du til verdens ende, venter jeg der.
"Din tjener.
"Du vil altid finde mig ventende, din tjener."
Okay. "Jeg glemmer det aldrig."
Okay, okay. Jeg skynder mig. Godt. Farvel.
Hvorfor er her stille? Stille er ikke godt.
Alex, kan du se mit ansigt? Det er mit "røvfuld"- ansigt.
Når du ser det, kommer der en røvfuld.
Bliv nu klar. Kom så.
"Du gav mig liv, da jeg var døende. Og da jeg forlod denne verden..."
- Quinn! - Jøsses, du skræmte mig!
Jeg må stole på, at du får ham i gang.
- Han driver den af. - Det har jeg gjort.
Nej, du må gøre ham klar til skole.
Jeg skal øve replikker! Hvornår har jeg tid?
Jeg har brug for din hjælp. Jeg drukner. Han er sent på den.
Du kunne have gjort det når som helst. Du er selvisk.
Ja, jeg er selvisk, fordi jeg tænker på min fremtid, ikke?
Hjælp mig nu bare.
Kom nu.
God timing, Hector. Nu kan du se Quinn.
- Ventede du der? - Hold kæft.
Jeg ventede ikke. Jeg... Jeg kom bare ud.
Det ved jeg.
- Hvad har du først? - Jeg skal ikke i skole i dag.
Jeg har en prøve til en teaterskole i New York.
Mener du det? Fedt. Wow. New York. Det er langt væk.
Quinn. Du skal se de her fugle.
Der er en flok af dem over rådhuset.
De er sødere, men man kan ikke spise dem.
Beklager, unger. Til tider ved hun ikke, hvad hun siger.
Jeg kender hende.
Det er det, du har at se frem til i alderdommen.
- Ja. Det har du også. - Ja, men du bliver gammel først.
Jeg kan ikke vente. Vi tager trapperne.
- Nej! - Vi ses senere, Hector.
Ses! Senere.
Mor, hjælp mig med dette.
- Hejsa, Quinn. - Ja. Hej.
- Tak, fordi du kom. - Tak. Jeg er så spændt.
Jeg er en stor fan af jeres skole. Jeg...
Det har altid været min drøm at gå her.
- Jeg har altid... - Skønt.
- Har du forberedt noget til os? - Ja, det har jeg.
Når du er klar.
"Jeg glemmer det aldrig.
"Går du til verdens ende, venter jeg der.
"Din tjener."
Det er okay. Du må gerne starte om.
Ja, undskyld. Jeg ved det.
Vil du tage en pause og komme igen om lidt?
Jeg hader ham, jeg foregiver ikke bare at hade ham.
"Jeg elsker dig, jeg er bare vred,"
jeg hader ham bogstavelig talt.
Gem "bogstavelig talt," til du taler bogstaveligt.
Hold kæft. Ødelæg det nu ikke.
Vi har nogle få måneders forældrevejledning endnu
og så er den virkelighed, vi lever i, forbi.
Det er det fantastiske ved det.
Vælg et college på tværs af landet. Han bliver et ugentligt opkald.
Det bliver til et månedligt opkald, når du er i pengenød.
Det er, som han ikke er din far længere. Blot en bank, man besøger.
Ja, men jeg tager ingen steder, Maggie!
Jeg ødelagde min prøve på den ene skole, jeg ville på.
Jeg har ingen anden plan. Det er forbi.
Du er så meget født til at blive skuespillerinde, Brenner.
- "Det er forbi!" - Nej, jeg mener det.
Den skole er alt, hvad jeg har ønsket mig.
Og min far vil have, jeg opfostrer min bror her.
Du vil være væk.
Du skal nok klare den.
Ja, det siger alle.
Hej, kom nu.
Lesbivenner.
Åh, nej, du har ret! Hvor er den nærmeste Jesus-lejr?
Hyg dig med dine smådrenge.
- Farvel. Farvel. - Vi ses senere, de damer.
Lad os komme væk.
Kom så, lebbe!
Quinn! Nej! Nej!
Hjælp os, en eller anden!
På mit tegn. En, to, tre!
Kom med defibrillatoren.
Okay, få en slange i hende.
Skærmen viser V-tach.
Vi har flere åbne frakturer på højre pen.
- BT 163 og falder. Pulsen daler. - Giv mig en amp epi.
Defibrillator på 360.
Lader 360! Gør det! Vi har...
Vi fik hende. Vi fik hende tilbage. Lad os holde hende stabil, folkens.
Mor?
Hej, det er far.
Jeg er her, skat.
Kan du huske noget?
Jeg var sammen med Maggie.
Og der var en mand, der vinkede til mig.
Han var også i teateret.
Og så blev alt mørkt.
TRE UGER SENERE
Et øjeblik, skat.
- Hr. Sean. Hvordan har du det? - Hej, Harry.
Vi er kede af at høre, hvad der skete med din datter.
Tak, Harry. Hun er her. Det er det vigtige.
Manden, der ikke kan trække vejret.
Manden, der bor i skakten.
Jeg hørte ham sige dit navn i nat.
Jeg hørte ham på dit værelse, mens du var væk.
Han er deroppe nu,
han står på dit værelse.
Du skal nok se ham.
- Overraskelse! - Overraskelse!
Velkommen hjem, din seje skid.
- Jøsses, Quinn. - Ja, jeg er helt smadret.
Kørestolen er kun, til knoglerne i benene er helet.
Ja. Gudskelov. Gudskelov.
Hør, jeg er bare glad for, du får det bedre.
Nogle mennesker er bare skøre.
Den måde, de kører rundt i kvarteret, ikke?
- Jeg er så ked af, det skete for dig. - Ja, det er ret pinligt.
- Jeg har sendt nogle blomster. - Vi fik dem.
Hej. Må jeg skrive på den? Er det kliche?
Nej. Slå dig løs.
Du er en trafikstopper!
Wow, den har du gemt på.
Du måtte bare vente på, at Quinn blev kør ned.
Jeg tror, hun er færdig med at vise sig frem.
Vi ville bare se dig, Quinn. Okay.
Hør, hvis du har brug for noget.
- Tak, Ernesto. - Jeg mener det.
Vi ses.
Hjemme igen.
Okay, klar?
En, to, tre.
Sikke nogle gode naboer, vi har.
En skør kattedame til den ene side
og en dreng, der er forelsket i dig til den anden.
Han er ikke forelsket i mig.
Ikke alle, der kigger på mig, er forelsket i mig, far.
Særligt siden jeg er krøbling nu.
Hej. Ingen sarkasme.
Eftersom jeg har købt dig sådan en fed gavekurv.
Alt, hvad du holder af. Bøger.
En klokke. Hvis jeg skal hente noget til dig.
Noget fransk mad? Fransk løgdip?
Snacks. Hvad?
TØRRET KØD
Jeg er vegetar.
- Virkelig? - Ja.
- Hvornår er det sket? - Det er lige meget.
- Tak. - Ja.
Nå...
Er der kommet breve fra nogen skoler?
Nej, det skal du ikke tænke på nu.
Det eneste, du skal tænke på, er at få det bedre.
Forstået?
Se det som en undskyldning til at gøre det, du holder mest af i verden.
At sove.
Hej.
Ja? Jeg syntes, jeg hørte klokken.
Nej, ellers tak.
Godnat, Warren.
Godnat, Jack.
Synenes bog
Til Hektor Mig: Hej, nabo!
Så du synes, jeg kan stoppe trafikken?
HT: Måske :)
Mig: Vækkede jeg dig?
HT: Jeg er ikke hjemme.
HT: Hos min bedstemor lige nu : \
Hvad helvede var det?
Jeg finder ikke på det, Mel. Det revnede mit loft.
Det siger jeg ikke, at du gør.
Jeg viser dig bare, at der ikke bor nogen over dig lige nu.
Se?
Nå. Men jeg hørte det.
Og det kom fra det værelse.
Mel, kom og se det her.
- Hvad siger du så? Er her ingen? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal fortælle dig.
Du kan fortælle mig, hvem der betaler for revnen i mit loft.
Hvorfor kan jeg aldrig... Quinn, hvor er stegepanden?
- Tredje skuffe til venstre. - Ja. Der har jeg ledt.
Jeg kan ikke tage det nu. Jeg har for travlt.
Alex! Ingen æg til morgen.
Find, hvad du kan i køleskabet til morgenmad, okay?
Ja, ja!
- Kom nu, Quinn. Spis din morgenmad. - Jeg vil ikke.
- Du skal. - Jeg kan ikke smage det.
Jeg kan ikke smage noget længere.
- Alex, har du tøj på? - Ja!
Jeg gik til en synsk.
Jeg ville tale med mor.
Hvad gjorde du?
Jeg mødte en synsk ved navn Elise.
Claires mor gav mig hendes adresse.
- Hvornår var det? - For en måneds tid siden.
Der er sket skære ting.
Som den banken, jeg hørte i nat. Jeg tror, mor ville i kontakt med mig.
Quinn.
Nu skal du ikke få sære ideer.
De tosser er... De får penge for at give dig håb.
Det er det, de gør. De finder på.
Hvorfor kunne det ikke være hende? Hvad hvis hun prøver at fortælle mig noget?
Hvorfor vil du aldrig tale om hende eller anerkende hende?
- Jeg taler da om hende. - Nej, du gør ikke! Du skændes bare med mig!
Du bevarer kaosset, så du kan lade, som om hun ikke fandtes.
Nej, Quinn.
Jeg ser hende hver dag,
når jeg kigger på dig.
Seanceværelse
Fint. Jeg hjælper hende, men du bliver her.
Jeg rækker ud til Lilith Brenner.
Hvis du kan høre mig, så svar mig.
Din datter er måske i fare. Hun har brug for din hjælp.
Vær sød at svare mig, Lily.
Jeg må tale med dig.
Lily, vær sød at vise dig.
Hvad vil du hende?
Jeg ved, du ikke er hendes mor.
Det tror hun, du er, men det er du ikke.
Og jeg er ikke bange for dig.
Jeg ved, du er der.
Jeg har bekæmpet mange som dig, dæmon.
Vis dig.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke længere.
Kate Wittier er stadig en sæk. Hr. Paul er stadig lækker.
Hektor spørger stadig om dig på en åbenlys måde,
han må bare holde op.
Alle i skolen lader som om, de er interesserede i skoleballet,
og at de vil have ironiske kostumer på.
- Det lyder sjovt. - Nej, det er ikke. Det er det værste. Tro mig.
Gid, nogen ville køre mine ben over med en lastbil.
Hvordan går det med collegeansøgningerne?
Nej, vi taler om dig. Hvordan går det med din far.
Han holder meget fri.
Han taler med sin chef om det lige nu.
- Det er en stor situation. - Det stinker.
Jeg ved ikke, hvad gør du, når du skal på toilettet?
Nej! Umuligt. Du tager gas på mig!
- Hej, er det Alex? - Hvad?
Der står ved siden af dig.
- Hvad taler du om? - Alex. Han er...
Maggie?
Quinn!
Hvad foregår der? Quinn!
- Er du kommet til skade? Er du okay? - Min nakke!
- Her er nogen. - Er der nogen?
Jeg er her nu. Det er okay.
Forsigtig.
Dette vil forhindre, at hun bevæger sig og skader nakken mere.
Rolig.
Bare lig stille.
Tak.
Quinn, hvad skete der?
Jeg blev smidt ud af sengen.
Men der var ingen på dit værelse. Så havde jeg set dem.
Det var ikke en person.
Det var...
Før troede jeg, det var mor, der prøvede at kontakte mig.
Men det er det ikke. Det er noget andet.
- Er du sikker på, det ikke var en ond drøm? - Nej! Jeg så ham.
Han havde maske på.
Han havde en maske på til at trække vejret.
Jeg tror på dig.
Det gør jeg. Du klarer den.
Få hvilet dig herude.
Jeg tror, vi har, hvad vi har brug for.
Kom. Mange tak.
Harry?
Hun er væk.
Hun ville bare ikke vågne.
Harry, det er jeg ked af.
Folk kaldte hende "kattedamen," "skør," men hun var ingen af delene.
Hun var nogen. Hun betød noget. Hun var min kone.
Vi var sammen i 52 år.
Hun havde et helt liv, før hun blev syg.
Hun var smuk.
Så smuk.
Den smukkeste pige i byen.
Jeg vidste, hun ikke havde længe tilbage,
og jeg prøvede mit bedste at sige, hvad hun betød for mig.
Det sørgelige er,
at jeg ikke tror, hun forstod et ord af, hvad jeg sagde.
Hun vidste, hvad du sagde.
Hun ved, hvor meget du elsker hende.
Harry, hvis du har brug for noget, hvad som helst, så sig til, okay?
Tak.
5. sal
Hjælp. Hjælp!
Hjælp! Hjælp!
Far.
Far! Hjælp!
Hjælp!
Far! Far, hjælp mig!
- Far! - Quinn!
Hvad laver du heroppe?
Far, jeg sagde det.
Jøsses, han sprang.
- Quinn! - Far!
Far, Hjælp! Hjælp!
Quinn. Quinn.
- Hvem der? - Det er Sean Brenner.
Jeg er Quinns far.
Jeg har sagt, jeg ikke laver aflæsninger længere.
Tro mig, jeg vil gerne hjælpe,
men min evne til at kontakte den anden side,
lovede jeg mig selv, at jeg ikke ville bruge længere.
Jeg ved ikke noget om det her.
Jeg ved ikke, hvad der er ægte eller ej.
Jeg ved kun, at hun er ægte.
Hun er min datter, og noget vil slå hende ihjel,
og jeg ved ikke, hvordan jeg skal stoppe det.
Jeg kan ikke lade det ske igen, ikke efter min kone.
Hun sagde, at du havde mistet din kone.
Det er jeg ked af.
At elske nogen er bare forsinket smerte, ikke?
Til sidst mister man dem på en måde.
Jeg mistede min mand for et år siden.
Han tog sit eget liv.
Jeg kunne end ikke bebrejde skæbnen.
Han havde lidt af depression før, men jeg troede aldrig...
Der er så mange ting, jeg ville sige til ham.
Et farvel ville have været godt.
Så jeg prøvede at kontakte ham, jeg kunne ikke lade være.
Der eksisterer to verdener udover vores, hr. Brenner.
Tænk på dem som lys og mørke.
Jeg besøgte det mørke i søgen efter ham, hvad jeg aldrig havde gjort før.
Det er ikke noget, vi levende bør gøre.
Men nogen fulgte efter mig tilbage.
En kvinde, et væsen drevet af ondskab.
Siden da, når jeg har brugt min evne,
kan jeg høre denne kvinde i mit hoved,
hvor hun skriger om og om igen, at hun vil slå mig ihjel.
Jeg tror...
Nej, jeg ved, at hvis jeg fortsætter med dette arbejde,
vil hun slå mig ihjel.
Så bare besøg Quinn.
Det er alt, hvad jeg beder om. Du behøver ikke gøre andet.
Bare tal med hende.
Tak.
Vi klarer den.
Quinn?
Elise.
Du kom.
Du er heldig, at hvidt klæder dig.
Hvad sker der med mig?
En nat efter du kom og besøgte mig,
havde jeg et syn om dig.
Du stod i mørket.
Og en mand gik imod dig.
En mand, der ikke kunne trække vejret.
Jeg har også været på det mørke sted.
Det er ikke et sted for rene sjæle.
Det er meget farligt.
Når man tager dertil,
følger ting én tilbage.
Jeg vil ikke dø, Elise.
Du har et langt liv foran dig.
Det sværger jeg.
Jeg er her med Quinn Brenner.
Jeg vil tale med det væsen, der har hægtet sig fast i hende.
Kan du høre mig?
Er du der?
- Hvor er manden, der ikke kan trække vejret? - Jeg ville ikke gøre ham vred.
Kom væk fra mig! Gå din vej!
Jeg går ikke længere.
Jeg har altid villet vide, Hvordan jeg ville dø
Fortæl mig, min ven, Hvordan jeg møder min ende
Nej!
Elise!
Elise. Elise.
Elise! Vågn op! Elise!
Vågn op! Elise!
Kvinden, der ville slå mig ihjel, ventede på mig.
Undskyld. Jeg kan ikke. Jeg kan ikke hjælpe dig.
Undskyld. Jeg kan ikke.
Jeg siger dig, far. De kan hjælpe.
I løbet af årene på dette hospital
har der været mange paranormale eksperter, og...
Jeg ved ikke. De ligner fjolser.
De fandt et hus, der var hjemsøgt,
og de rensede det. Tro mig.
Det gør jeg ikke.
Far, vi må gøre noget.
ÅNDESYN
- Jeg er Sean, Quinns far. - Hej. Specs.
- Tucker. - Det er Alex.
Ja, han er en stor fan af din webside.
- Webserie. - Webserie.
Jeg viste ham den, hvor I fjernede spøgeslet fra hotellet.
- Spøgelse fra fyrrummet? - Ja.
- Den var god. - Ja. Tak, lille mand.
- Det er noget af min bedste klipning. - Absolut noget af det bedste.
Gør I det ofte? Jager spøgelser?
- Konstant. - Ja. Det er faktisk alt, hvad vi laver.
Vi laver bogstavelig talt ikke andet. Kun dette.
Hvad sker der så nu?
Nok fem, måske fire.
Undskyld mig?
Og jeg må ringe tilbage. Jeg har selskab. Det er modtaget.
Kom. Hun er herinde.
- Tak. Skrald. - Sådan.
Tak.
Undskyld mig.
Dette specialbyggede kamera har en lille linse.
- Basalt set et skjult kamera. - Det er hverken basalt eller skjult.
Vi lader det så frit fremme for at fange, hvad der end sker i aften.
Men vi gemmer det nu til tider.
Tak.
Dette er vores lyd-backup.
Enhver lyd vil blive optaget her.
- Hvad gør jeg? - Ikke noget.
Du går bare i seng som normalt.
Det er os, der bliver oppe.
Hej, Elise.
Det er for længe siden.
Jeg gemmer dig til de særlige lejligheder.
Det er hende.
Hun siger, at en dag vil jeg dø for hendes hånd,
og jeg tror på hende.
Det var derfor, jeg holdt op med at bruge min gave.
Men nu indser jeg,
at min gave er alt, hvad jeg har.
Det er alt, hvad jeg er.
For det første er du mere end én ting.
Og for det andet har du hjulpet folk af med ånder så længe.
På et tidspunkt måtte én af dem komme efter dig.
Du kan ikke være bange for hende.
Okay, du er stærkere end hende.
- Du er i live. - Ja, jeg er i live.
Men jeg har brugt mere tid blandt de døde end blandt de levende.
- Tror du virkelig, vi hjælper folk, Carl? - Vi gør, hvad vi kan.
Hvis man bliver angrebet af en person på gaden,
kan man gå til politiet.
Hvis man bliver angrebet af noget, man ikke kan se,
man ikke kan forstå, så har man kun os at gå til.
Her.
Se, hvad du gjorde for den familie.
Du reddede dem.
Den dreng er voksen nu og har selv en søn.
Du må ikke holde op med at hjælpe familier som dem.
De har for stor brug for dig.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Hun er oppe.
Hvad? Nej. Nej.
- Det kan hun ikke. Det er umuligt. - Men hun gør det altså.
Af sted! Af sted!
Hun er væk. Kom. Se.
Jeg må hente hende.
Ja. God idé. Det bør du gøre.
Quinn?
Hvor er du, skat?
Vent.
- Her. Hold lommelygten på skabet. - Ja.
Hun tog det af.
Quinn.
Vent.
Du er sgu en ubrugelig far.
- Din kone måtte dø for at komme væk fra dig. - Nej.
Og nu vil jeg også hellere være død,
men jeg holder dig i live for at se dig lide.
Jeg vil vente i mørket, når smerten endelig slår dig ihjel.
- Nej! Nej! - Lad være!
Quinn!
Nej! Nej!
Giv mig den ledning!
Okay! Okay.
Hvad gør vi nu?
Aner det ikke. Det er vi ikke kvalificerede til.
Vi sidder i mørke, tomme værelser. Det her er for stort!
Hvad mener du?
Siger du, I ikke aner, hvordan I kan hjælpe?
Nej.
Siger du, at I er en skide flok internetsvindlere?
- Jeg lukkede jer ind i mit hjem, I... - Far! Hold op, far! Hold op!
- Det hjælper ikke Quinn! - Ud! Ud af mit hus!
Ud!
- Lad dem blive. Vi kan få brug for dem. - Hvad? Til hvad?
At hjælpe mig komme af med den parasit, der har sat sig på din datter.
Du må være hos Ernesto i nat, min ven.
- Men jeg vil være her. - Det ved jeg.
Jeg går ikke, far.
Alex, vi ved, du elsker hende.
Men du vil ikke se de ting, aftenen måske viser dig.
Hun vil mærke din kærlighed.
Godnat, min ven.
Hvad nu?
Dette væsen er stærkt.
Det er en ånd, der boede i denne bygning for længe siden.
Den har været alene længe.
Men hun gør den stærkere.
Den tærer på hendes livskraft.
Og vil besætte hende?
Normalt vil væsener som dette, der lever i mørket,
besætte de levendes kroppe,
så de kan forlade mørket og vende tilbage til livet.
Men der findes en anden slags ånd.
En værre slags.
En, der ikke vil forlade mørket,
der vil have de levendes sjæle med sig ind i mørket.
Hun er kun en halv person lige nu.
Efter ulykken fik den halvdelen af hendes sjæl.
Den har brug for det hele.
Og skynder vi os ikke, får den det.
Okay, hvad gør vi så nu?
For at få din datter tilbage, må jeg gå ind, hvor den bor.
Kan du optage alt, selv i mørket?
Ja, selvfølgelig. Hvad du end har brug for.
Jeg er holdets tekniske side.
Så må du hellere gøre dig klar.
Hvad bidrager du med?
- Ja, det burde være godt. - Ikke godt, fantastisk. Det er vores blog.
Jeg er forfatteren.
Okay, så skriv alt ned, hvad jeg beskriver, mens jeg er under.
Hvis du kan følge med.
Nu går jeg ind i et andet plan.
"Ind i et andet plan."
Vær stærk.
Uanset hvad, der sker, uanset hvad, du ser.
"Uanset hvad..."
Kan du skrive det ned og måske lade være med at tale?
Ja. Ja.
Undskyld. Har dette plan et andet navn?
Lad os kalde det "Det fjerne."
- Fedt navn. - Nu må vi være stille.
Vi vover os ind i Det fjerne.
Jeg er her. Her er mørkt.
Jeg går ind i entreen.
Boede du også i denne bygning?
Han fik dig til at begå selvmord, ikke? Hvor er han?
Vis mig det.
Vi går ovenpå.
Hans stemme er altid i mit hoved.
Jeg var hans kæledyr.
Han har et nyt kæledyr. Pigen.
- Quinn er hans nye kæledyr. - Det kan ikke gøres om.
Man kan end ikke begå selvmord for at slippe fra det.
Det er okay. Du er fri nu.
Jeg kan høre det trække vejret.
Jeg kan høre det.
Vend dig om.
Du er stærkere end hende. Du er i live.
- Det er sådan, du dør. - Ikke i dag.
Kom så, kælling.
Slip hende.
Hører du mig? Slip pigen!
Jack?
Hej, Ellie.
Kom.
- Sæt dig her hos mig. - Hvad laver du her?
Jeg kunne føle, at du var her.
- Jeg måtte finde dig. - Hvor har jeg savnet dig.
Det ved jeg. Det ved jeg.
Hvordan skal jeg komme videre?
Jeg fik end ikke sagt farvel.
Måske kan du komme videre.
Jeg kan ikke eksistere nogen steder uden dig.
Så jeg ville bede dig være hos mig her.
Du må forlade den anden verden.
Holde op med at trække vejret i den, som mig.
Bliv her hos mig.
Du bliver nødt til at gøre det selv.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Vil du ikke være hos mig?
Vil.
"Vil" er ikke et stærkt nok ord.
Jeg ved, min tid til at krydse over vil komme.
Men jeg ved, at min Jack ikke ville bede mig om dette.
Dæmon.
Giv mig pigen nu, eller jeg gør langt værre!
Giv hende tilbage.
Du kan få halvdelen af hende, men jeg er hel,
og jeg er meget stærk.
Gå! Gå, gå!
Elise, vågn op! Elise!
Elise!
Denne vej. Denne vej.
- Quinn? - Skat?
- Quinn! - Kom nu, skat.
- Hvad sker der med hende? - Den har hende.
Vågn op. Lad den ikke tage dig. Tag hendes hænder.
Quinn, gå ikke! Gå ikke!
Bliv hos os!
Denne verden er dit hjem! Ikke den! Denne!
- Hvad sker der? Dør hun? - Bare hold fast i hende.
- Gør hun? - Ja.
Nej! Få hende tilbage! Få hende tilbage! Du sagde, du kunne få hende tilbage!
- Du må hjælpe mig. Quinn! - Hvad?
- Quinn, Quinn, hør os! - Quinn.
- Kom tilbage til os! - Quinn!
Hvad laver du?
Her er en anden kvinde, der døde i bygningen for nogle dage siden.
Ja. Grace. Grace, naboens kone.
Hun siger noget til mig. Jeg kan ikke høre hvad.
- Hvad siger hun? - Kom nu, skat!
- Hvilken bog? Grace, hvilken bog? - Skynd dig!
Skynd dig! Elise, skynd dig!
Quinns dagbog.
Her er det. "Quinn, du skulle finde dette, den dag du dimitterede."
Det er det brev, Lily gemte for Quinn.
Hun skulle finde det den dag, hun dimitterede.
Hun prøvede at få hende til at læse det før. Hun prøvede at få fat i Quinn.
- Quinn! - Lily, jeg ved, du prøvede at nå hende.
Vi ved, at du ville have, at hun læste brevet.
Lily, vi har brug for dig nu!
Hjælp os.
Far.
- Tak. - Vi fik noget hjælp.
Hvem?
Der er nogen hos os.
En, der virkelig gerne vil tale med dig.
Mor.
- Jeg må vide, det er ægte. - Okay.
Hun siger noget om en scene, en prøve.
Hun siger, at da du stod på scenen, ville du vide, om hun var der.
Det var hun.
Og hun var så stolt af dig.
Hun vil have at du, og du, Sean,
ved, at I ikke behøver lede efter hende længere.
Fordi hun altid vil være hos dig. Uanset hvad.
Hun vil stå ved din side.
Og selvom du ikke kan se hende, vil hun være der.
Og når du føler dig forvirret eller alene,
vil hun viske i dit øre.
Hun kommer ikke tilbage, vel?
Ikke til denne verden.
Jeg elsker dig.
Godt arbejde, drenge.
Forsigtig.
Tak.
Er det første gang, I har set et spøgelse?
- Altså... - Ja.
Man vender sig aldrig til det.
Åndesyn, det lyder godt.
- Det er min. - Er det?
Hold op. I drenge skændes for meget.
Det er unødvendigt. Det er klart, I begge har brug for hinanden.
Måske skulle vi gøre forretninger sammen?
Jeg troede, du sagde, denne branche var for farlig,
og at den kunne slå dig ihjel.
Ja. Men alle skal dø en dag.
Jeg tror, det er på tide, at jeg kommer ud af huset, mens jeg er i live.
Hvad siger I?
Ja?
- Ja. - Okay.
Så følg mig til min bil.
Fantastisk.
Jeg synes også, I bør tænke over at gå bedre tøj,
hvis vi skal arbejde sammen.
- Det er altså en sjælden T-shirt. - Det er jeg sikker på.
- Så du bør undskylde. - Jeg undskylder.
Hvad skulle vi ellers tage på?
Skjorte og slips ville være godt.
Det sker ikke.
Warren, din gamle hund.
Tak, fordi du holdt øje med mig.
Hvor er...
Jeg elsker også dig, Jack.